Din episoadele anterioare:
O să fiu plecată doar pentru puțin timp.
Asta e șansa ta să duci o viață normală.
Bun venit în New Orleans.
Asta e televiziune pay-per-view ?
Micah e un fel de geniu și a aranjat cablul.
O să iau tot ce ai în casă !
Bine.
Ando, îți scriu din cea mai mare aventură a vieții mele.
Am întâlnit-o pe cea mai frumoasă femeie pe care a văzut-o Japonia vreodată.
Dă-ți jos...
... masca.
Îmi pare rău, Ando.
Nu mă pot întoarce acasă.
Nu încă.
Nu-ți dai seama cât ești de prețuit
aici în cadrul Companiei.
Acum faci parte din familie.
Sunt implicat până peste cap.
Cât timp voi trăi eu, nu-ți va lipsi nimic.
Peter !
Astea sunt toate lucrurile pe care le aveai asupra ta când te-am găsit.
Cutia e viața ta.
O deschizi sau nu ?
Hiro Nakamura, ucis. Angela Petrelli, atacată.
Ăsta e tatăl meu. El ar putea fi criminalul.
Îl găsesc eu pe tatăl tău.
Molly, care e numărul apartamentului ?
- Nouă. - Nouă. Bună fată.
- Ieși de-acolo imediat. - Mă vede.
- Ieși de-acolo ! - Lasă-mă în pace !
Molly, te rog trezește-te.
Când ne confruntăm cu cele mai groaznice coșmaruri ale noastre,
opțiunile sunt puține:
Luptă sau Fugi.
Speram să găsim puterea să ne confruntăm temerile.
Dar uneori, în ciuda firii noastre,
fugim.
Dacă acest coșmar se transformă în vânătoare ?
Atunci unde ne putem ascunde ?
Bun, când o să se trezească ?
Nu știu, arde toată.
Trebuie să o ducem la un spital.
Niciun spital nu e echipat pentru a face față situației.
Chiar crezi că tatăl meu i-a făcut asta...
... în coșmarul ei ?
Și-a folosit abilitatea ca să-l găsească pentru tine,
și a alunecat în asta.
Îi era foarte frică.
Nu trebuia să-i fi cerut niciodată să-l caute.
Nu, nu trebuia.
Dar acum știi unde e.
Nu pot s-o las așa.
Trebuie.
Dacă tatăl tău i-a făcut ceva,
trebuie să afli ce anume e și cum să-i pui capăt.
Ai o adresă din Philadelphia.
I-a văzut chiar și ușa.
Nu l-am mai văzut pe om de 25 de ani.
Molly și-a înfruntat cel mai groaznic coșmar pentru tine.
Fă și tu la fel pentru ea. Găsește-l.
Eu o să stau aici cu ea. O să fac tot ce pot.
Nici măcar nu știu cu ce am de-a face.
De ce apărea în poza aia ?
Angela Petrelli...
Ea îl cunoaște.
O să fii în regulă.
Îți promit.
Eram pe cale să închid când a apărut un tip.
Și-a făcut loc să intre, mi-a pus o armă în față.
Și în momentul următor, a zburat prin geam, afară.
Ai lovit un om înarmat ?
Cred că da. Putea să fie o lovitură cu piciorul.
Nu știu, s-a întâmplat așa de repede.
Ăsta e tipul ?
Numele lui e Lonny Stills. E un hoț local.
Deja a jefuit alte trei fast-food-uri
din zonă, luna asta.
Se potrivește descrierii.
După cum am spus, totul e în ceață.
Știu că nu vrei să fii turnător.
E periculos.
Dar ca să-l pot sălta pe tipul ăsta de pe străzi,
am nevoie de cineva care să facă pasul în față și să-l identifice.
Să fie erou.
Îmi pare rău, nu pot să fac asta.
Știi, nu pot să ajut un cartier
care nu vrea să se ajute singur.
Dacă te răzgândești,
să mă suni.
Deja închizi ?
Suntem în miezul zilei.
Am nevoie de o pauză.
Aș putea să mă obișnuiesc cu asta.
Exact, un tip care poate să arunce cu 1.000 de volți
din oricare din mâini...
își duce traiul într-un bar din Cork.
Nu cred că ți se potrivește.
De ce nu ?
Peter, doar pentru că nu-ți amintești de trecutul tău,
nu înseamnă că nu ai unul.
Nu ești curios să afli cine ești,
sau de unde vii ?
Ai văzut ce pot să fac.
Este o parte a mea pe care n-o pot controla.
Poate că e cel mai bine să nu sap prea adânc.
Știu ce fel de om ești.
Chiar dacă nu știi,
în tine este numai bine.
Și pun pariu că orice ar fi în cutia aia
îți va spune același lucru.
Nu erai tu cea care nu voia ca eu să mă uit
în cutia aia ?
Am spus asta doar pentru că nu mă sărutasei încă.
Acum că m-ai sărutat, ai terminat cu mine ?
Imediat.
La urma urmei un frumușel ca tine
trebuie să fie căutat de cineva.
De prieteni. De o iubită.
Lasă-i să caute.
Cum ți-am spus,
n-o să-l găsești acolo.
Dar ești sigur că el era ?
Da.
L-am găsit încătușat acolo acum câteva seri.
Sărmanul.
Nu știu cum a ajuns acolo.
Nu știa nici măcar cum îl cheamă.
Știi cumva unde e acum ?
Depinde. Cine întreabă ?
Doar eu.
Lucrez pentru o Companie care e interesată să-l țină
departe de belele.
Peter e... un tip periculos.
Nu trebuie să-mi spui asta.
E în oraș.
Într-un loc numit Wandering Rocks Pub.
Dacă e așa periculos, drăguță,
de ce au trimis o fetișcană ca tine singură ?
Pot să am grijă de mine și singură.
CAPITOLUL CINCI: "LUPTĂ SAU FUGI"
Adu-o înapoi.
Ce crezi că faci interogând-o pe mama fără să fiu de față ?
Calmează-te.
Nu mi-a spus nimic.
Normal că nu ți-a spus nimic.
Oamenii ăștia se protejează între ei.
Mama mea nu e o criminală.
N-o s-o las să stea în închisoare
pentru o crimă pe care n-a comis-o.
Nici eu.
De asta mă duc la Philadelphia.
Ca să-mi văd tatăl, să încerc să-mi dau seama care e adevărul.
- Lasă-mă să vin cu tine. - Nu ! Nu ești polițist.
Ascultă, presupun că astea nu sunt treburi oficiale ale poliției.
Deci dacă sunt și eu acolo, n-o să conteze prea mult.
Pentru că oficial, nici tu nu ești acolo.
Nu înțelegi. E vorba de Molly.
Tatăl meu i-a făcut ceva. Are probleme.
Ce vrei să zici prin "i-a făcut ceva" ?
Vino încoace.
Ce i-a făcut ?
I-a intrat în cap cumva.
Nu știu cum a făcut-o, dar cred că toate au legătură.
Cu Kaito și cu mama ta.
Ar putea fi periculos.
Pot să am grijă de mine și singur.
Ascultă, trebuie să fac asta.
Lasă-mă să vin cu tine.
Bine.
Probabil o să ajungem mai repede.
Știi tu, pentru că poți...
Nu sunt avion de marfă, Parkman.
Te rog.
Trebuie să vorbesc cu el.
Singur.
Spune-i și lui ce mi-ai spus mie.
Fata asta americană...
Se dă la toți băieții de la doc,
în căutarea unui anumit container.
- A spus ce vrea ? - Da.
Pe tine.
Nu-ți face griji.
Cred că pot să ajut.
Asta e problema mea.
Lăsând la o parte ce-am văzut între tine și sora mea,
ții la ea, nu-i așa ?
Momentan, ea e singurul lucru din viața mea
care înseamnă ceva.
Caitlin are un apartament în vârful dealului.
Du-te și rămâi acolo pană te chem eu.
Am eu grijă de prietena ta.
Mă pot descurca și singur.
Nu mă îndoiesc de asta.
Am văzut de ce ești în stare.
Dar acum am făcut o investiție în tine.
Nu mă sperie pe mine o blondă mică.
Acum du-te.
Și să nu-i spui nimic lui Caitlin despre astea.
O să-și facă griji inutil.
Monica.
Ei bine ?
Ce ?
Ai de gând să-mi spui ce-a fost aia ?
Nu voiam ca vreun drogat
să caute răzbunare,
așa că am spus că nu-l recunosc.
Nu, nu asta.
Ziceam despre treaba cu lovitura aia de karate din săritură.
Aia.
Domnul Lamont a spus că n-a văzut niciodată așa ceva.
Cum ai făcut asta ?
Și mai important decât atât, de ce ai făcut asta ?
Nu știu.
Nu mai știu nimic.
Nimic nu are înțeles.
Atunci... unde ai învățat să...
Cred...
Cred că la televizor.
Mi se întâmplă ceva, Camille.
Corpul meu face lucruri
înainte ca măcar creierul meu să știe ce se întâmplă.
Chestia cu roșiile de ieri.
Acum asta.
E ca și cum...
Ca și cum ce ?
Trebuia să fiu cineva, Camille.
Prima persoană din familia mea care ajungea la facultate.
Acum uită-te la mine.
Știi ce, nu contează.
Sunt aici de aseară.
Mă duc acasă să dorm.
Monica.
Totul o să fie în regulă.
Bine ?
Da.
Sper că da.
Bun, asta e.
Aici a spus Molly că îl găsim.
Ce ai de gând, mai exact ?
Nu sunt sigur.
Nu ești sigur ?
Ți-a traumatizat fata.
A înspăimântat-o pe mama.
Ai face bine să fii sigur. Scoate-ți arma.
Haide.
Te simți bine ?
Când aveam 13 ani, tatăl meu a fugit de noi.
N-am vorbit cu el, nu l-am văzut.
Mi-am petrecut jumătate din viață vorbind despre
ce-o să-i spun tipului ăstuia dacă voi avea vreodată ocazia.
Și acum nici măcar nu pot să bat la ușă.
Cu plăcere.
Parkman, asta nu e o reuniune de familie.
- Știu. - Bine.
Azi nu e tatăl tău. E un suspect.
Scoate-ți arma.
Poliția ! Deschide !
Tu cine naiba ești ? !
Cine naiba ești ? !
Lasă arma jos și îți spun.
Parkman.
Matt ?
Dumnezeule.
Ce faci aici ?
Lasă arma jos.
Nu până-mi spui ce naiba faci !
Vreau să știu ce faci în visele lui Molly Walker.
Cine ?
Și ce știi despre asasinarea lui Kaito Nakamura ?
Și dacă tot am deschis subiectul, de ce te protejează Angela Petrelli ?
Stai !
Ce ești, polițist ?
Acum nu sunt, așa că ai face bine să începi să vorbești.
Sunt bine.
Ai înțeles greșit.
De asta fluturi carabina ?
Din cauza aia.
Pe birou.
O să mă omoare și pe mine.
- Spune-mi despre Molly Walker. - A văzut acest simbol.
Te-a văzut pe tine,
și te numește omul din coșmar. - Mă caută pe mine.
Da, și te-a văzut pe tine uitându-te înapoi la ea
și acum nu se mai trezește,
așa că orice ai fi făcut, desfă, acum.
Îmi pare rău, mă protejez.
Te protejezi de cine ?
Care din copiii ei ești tu ?
Tu ești politicianul, nu ?
Mama mea stă la închisoare pentru uciderea lui Kaito.
Amândoi au primit amenințări asemănătoare,
amândouă luate din aceeași poză.
Aceeași poză. Ați avut legătura unii cu alții.
Părinții tăi, Kaito...
Linderman, eu...
Ne-am găsit cu mulți ani în urmă.
Am crezut că putem ajuta omenirea.
Că putem salva lumea.
Singurul lucru pe care ai vrut vreodată să-l salvezi,
e propria ta piele.
Încă mai ești furios, nu, Matt ? Te simți mai bine ?
Te simți bine dacă-i pui cătușele tatălui tău ?
Încep, da.
Asta e o pierdere de timp.
Citește-i gândurile ca să putem pleca mai repede de aici.
Ce-ai spus ?
Poți citi gândurile ?
Da ?
Dă-i drumu'.
Haide.
Dumnezeule !
E dureros, nu-i așa ?
De unde știi asta ?
Și tu poți citi gândurile ?
Vezi tu, Matt, noi doi
nu suntem așa de diferiți.
Haide, descuie cătușele.
O să-ți spun tot ce știu.
Promit.
Nu-i așa că e minunat ?
Iar avem un muzician în casă.
Nimeni n-a atins chestia aia de când a murit mama.
Îmi pare rău.
Nana a spus că pot, dar dacă...
Da. E în regulă.
Te rog, continuă să cânți.
Cred că ți-e tare dor de mama ta.
Da, așa e.
Și mie mi-e dor de a mea.
Sunt sigură că e în regulă.
Și că și ei îi este dor de tine.
Nici măcar n-a vrut să-mi spună unde se duce.
Nu trebuie să uiți că ține la tine.
Știu că lucrurile noi pot fi înfricoșătoare.
Mama mea a spus mereu că
Dumnezeu nu ne dă nimic cu care să nu ne putem descurca.
Și tu cânți la pian ?
Nu. N-am învățat niciodată.
Și dacă nu cânți, ce-a fost asta ?
Da ?
Încerc să dau de tine de ore întregi.
Pe unde ai umblat ?
Sunt la serviciu. De ce ?
E vorba de Molly.
Nu se mai trezește, iar semnele vitale i se înrăutățesc.
Nu mai am soluții, aici.
Du-o la spital.
Și ce să spun ?
Că e blocată într-un coșmar ?
Nu, o duc la Companie.
Doar nu vorbești serios.
Ăștia sunt oamenii împotriva cărora luptăm.
Molly n-o să reziste. Nu așa.
Ei sunt singurii oameni care pot înțelege
ce i se întâmplă.
Nu face asta.
În momentul în care le încredințezi lucrul la care ții cel mai mult,
te vor avea la mână.
Nu uita de care parte ești.
Sunt de partea ei.
Trebuie să ne povestești totul.
Toate crimele.
Toți cu care ai lucrat vreodată.
Totul.
Îmi pare tare rău.
Îmi pare tare rău că v-am părăsit. N-a fost ușor pentru mine.
Nu.
Trebuie s-o spun.
Când am aflat că pot citi gândurile,
era o tentație, eram slab.
M-am folosit de oameni. Eram o adevărată lepădătură.
Tu...
Polițist.
Sunt așa mândru.
Nu poți să fii mândru. Nu poți să fii nimic.
Răspunde odată la întrebare.
Ai spus că ai încercat să salvezi lumea.
Cum ?
Puterile astea au apărut de nicăieri.
Pur și simplu ne-am găsit unii pe alții, ca și cum am fi fost conectați într-un fel.
Credeam că suntem invincibili.
Unii au pus asta la inimă.
Au început să facă ce voiau ei.
Eu am făcut ce-am putut pentru a-i opri.
Cum ar fi ?
Prin chestia asta pe care o putem face noi doi.
Doar începe cu cititul minților.
Apoi devine mult mai mult.
Mai mult în ce sens ?
Nu pot să-ți explic.
Nu, stai așa.
Am ceva ce pot să-ți arăt.
Pentru că m-a ajutat s-o înțeleg.
Da, am niște chestii de pe vremea aia.
E aici.
Vino.
Matt ?
Matt !
Tată ?
Ce se întâmplă ?
Ce naiba se întâmplă ?
Unde sunt ?
E imposibil.
Am salvat orașul.
Dă-mi drumul ! E o greșeală.
N-ar trebui să fiu aici.
Da, nimeni n-ar trebui să fie aici.
Vise plăcute.
Incredibil.
Cerneala și pergamentul par autentice.
De unde le-ai luat pe astea ?
Mi-au fost lăsate de către un prieten.
Astea sunt cele mai afectate pergamente.
Trebuie să știu ce scrie pe ele.
Te rog, mă ajuți ?
Să fiu primul care le citește...
Cred că pot să ajut.
Mulțumesc, domnule.
Așa.
Hai să vedem, da ?
Dragă Ando...
E un nume comun.
Dragă Ando,
Nu-mi vine să cred că-l ajut pe legendarul Takezo Kensei...
să ducă la bun sfârșit chiar încercările despre care am citit în copilărie...
Lupta cu "Roninul Furios", urcarea "Cascadei Înghețate",
căutarea "Unicului Bujor Purpuriu".
Fiecare încercare ne-a adus mai aproape de salvarea tatălui lui Yaeko...
... e ca și cum aș trăi într-o carte cu povești.
Doar că e mai obositor.
O ai ?
Harta finală către Tabăra lui Barbă Albă ?
JAPONIA FEUDALĂ, 1671
Acum putem să-l găsim pe Barbă Albă...
și să-l salvăm pe tatăl tău.
Totul decurgea conform planului.
Salvarea... Și dragostea înfloritoare...
dintre Kensei și Yaeko.
Monica.
Cred că știu ce s-a întâmplat cu pianul.
Ce pot să zic ?
Cred că sunt doar un geniu muzical.
Sau e altceva.
Uite, am avut câteva zile foarte grele.
De fapt, au fost câțiva ani grei.
Așa că o să trag un pui de somn mai lung,
ca să îmi treacă.
Monica.
Îți mai amintești de noaptea trecută când ți-am zis că pot
să aranjez canalele cu plată de la televizor ?
Da.
... construirea, reconstruirea centrului orașului New Orleans
este în plină activitate.
Oamenii se întorc, și caută un nou început.
Restaurantele, depozitele...
Am mințit.
Cum...
Cum ai...
Cred că e ceva ereditar.
Adică, poate nu chiar ca mine, dar...
Tatăl meu putea să treacă prin pereți.
D.L. ?
Da.
Și mama...
Mai bine nu-ți spun despre mama.
Dar cred că ce se întâmplă cu tine seamănă mai mult cu asta.
- O carte cu benzi desenate ? - Da.
Ea e Sfânta Joana.
Un mim foarte puternic.
Ce ?
O copiatoare.
Orice vede, poate să facă.
Exact ce ai făcut cu mine și cu pianul.
O copiatoare.
Copiatoare.
Uită-te la asta.
N-ar trebui să știu cum să fac asta.
Am văzut la televizor.
Dumnezeule.
Dacă asta chiar ți se întâmplă,
poate că ar trebui s-o testăm.
Nu știam unde altundeva să mă duc.
Ai făcut alegerea corectă.
O să facem tot ce putem pentru Molly.
Între timp,
mai e și altcineva care are nevoie de noi.
Și am vrea s-o aducem aici.
- Mă trimiteți pe teren ? - Da.
- Molly are nevoie de mine aici. - Nu, nu, nu.
Molly e prioritatea noastră numărul unu aici,
dar avem nevoie de tine pe teren să faci ceea ce știi mai bine
și să-i ajuți pe alții ca ea.
Și o să ai nevoie de asta.
Așa îi ajuți tu pe oameni ?
Trăgând în ei ?
Asta e doar o procedură standard
pentru a ne asigura că toată lumea e în siguranță.
Foarte mulți dintre cei pe care îi întâlnim
nu-și pot controla abilitățile.
Dar crede-mă, e mai ușor să-ți ceri iertare
decât permisiune.
Niki a scăpat, prinde-o !
În capătul holului. Prinde-o.
Niki ?
Ce naiba se întâmplă aici ?
Deci vrei să încerci ceva mișto ?
O săritură ?
Coș din săritură ?
Păi... n-am fost niciodată bună la săritura cu coarda.
Vrei ceva, cucoană ?
Da. Vreau să sar coarda.
Și nu-mi spune cucoană.
Nu-i mult.
Dorm într-un bar, ai uitat ?
Pictezi ?
Asta fac ca să mă relaxez.
Sunt uimitoare.
Ești talentată.
De asta m-ai răpit ?
Ca să poți rezolva prin mine anumite probleme ?
Să nu începi să-ți placă mai puțin de mine acum că nu mai sunt misterioasă.
Voiam doar să văd unde stai.
Să mă întind pe un pat adevărat, poate.
Nu te oprește nimeni.
La ce te uiți ?
La nimic.
Atunci la ce te gândești ?
Aveai dreptate.
Orice-aș fi fost,
oricine aș fi...
trebuie să accept.
Nimic din ce aș găsi în cutia asta
nu va schimba lucrurile.
Oricare ar fi fost viața mea înainte, aici vreau să fiu eu acum.
Cu tine. Da ?
Bine..
Hai mai repede, atunci.
Peter Petrelli ?
Sunt din New York.
Pare că plecai.
Ăsta e un bilet de la New York la Montreal.
Cine e ?
Aș vrea să fi știut.
Nimic din astea nu-mi spune cum am ajuns aici.
Ce trebuie să fac.
Ce e ?
Peter ?
Dumnezeule, Peter !
Știi, n-am mai fost într-un local irlandez până acum.
Aveți haggis ?
Aia e din Scoția, scumpete.
Noi avem tocană. Și mușchi.
Și tocană.
Dar sunt pe cale să închid.
Păi...
Da, speram să mă poți ajuta.
Caut un tip.
Cel mai bun moment pentru asta e imediat după un meci de fotbal.
Băieții au mintea în altă parte.
Ar face orice.
Numele lui e Peter Petrelli.
Nu l-am văzut niciodată.
Nu l-ai mai văzut ?
Nu.
Mersi.
Chestia e că
am vorbit cu câțiva tipi de la docuri.
Au spus că l-au văzut aici.
Nu știu ce să zic.
Deci ori minți,
ori toți ceilalți mint.
E destul de greu să-ți dai seama cine minte, știi ?
Cum am mai spus...
Nu-l cunosc pe acest Peter.
Gata ?
Cred că da.
Îmi pare rău că n-am putut să ajut mai mult.
Da.
Și mie.
Ne-ai speriat foarte tare.
Îmi pare rău pentru mai devreme.
Mă simt mult mai bine acum.
Mulțumesc.
Știam că n-o să fie ușor.
Personalitatea multiplă este o boală psihică oribilă,
dar o să te însănătoșim noi.
Promit.
Mulțumesc.
O să te scot de-aici.
Nu pot pleca.
Niki, ești prizonieră.
Nu sunt.
Am venit aici pe cont propriu.
Am renunțat la fiul meu ca să fiu aici.
Sunt bolnavă.
Nu credeam că cineva îmi va putea înțelege vreodată problemele.
Ceea ce am făcut.
Lucrurile de care sunt în stare.
Ăștia sunt singurii oameni care mă pot ajuta.
Nathan.
Peter ?
Peter !
Peter, știam eu.
Știam eu că poți supraviețui...
Tu.
Nu poți fugi de mine, Nathan.
Este un... copil.
Trebuie să-l scoți pe copilul ăsta de aici !
Janice ?
Ce faci aici ?
E ăla...
Janice... copilul ăla e al meu ?
Ai spus că nu eu sunt tatăl.
Dar citești mințile.
Te-ai uitat în mintea mea și ai văzut adevărul,
dar tot ai plecat.
Nu.
Nu, nu știam.
L-ai părăsit.
La fel cum tatăl tău te-a părăsit pe tine.
La fel cum o s-o părăsești și pe Molly.
Nu. Nu, Janice.
Janice !
Tu nu ești erou.
Toți au murit din cauza ta.
Trebuie s-o oprim. Tu nu poți.
Tu nu vrei mântuire.
Tu vrei ignoranță.
Hai să trecem peste margine.
N-o să simți nimic.
Niciodată nu simți.
Nu mă cunoști.
Eu sunt tu.
Încetează, Nathan !
Nathan, trezește-te !
Nathan... trezește-te !
Nathan, trezește-te !
Trezește-te !
Ce s-a întâmplat ?
Acum știm de ce îi spune Molly omul din coșmar.
Tu l-ai oprit.
Cum ai făcut asta ?
Nu știu.
A plecat.
Ce cauți ?
Trebuie să aflăm unde s-a dus.
De ce face asta. Ceva să...
Ca să ce ?
Știam eu că e o escrocherie.
Știam că nu pot avea încredere în el.
Cred că știu unde se duce.
Ăla e Bob.
E unul din ei.
El conduce Compania.
Nu pentru mult timp.
Se pare că el urmează.
Deci, eram pe drum pentru a-l înfrunta pe Barbă Albă...
și să-l salvăm pe tatăl lui Yaeko. Istoria își reluase cursul normal...
Dar lupta cu Barbă Albă avea să lase dragostea în așteptare.
Conform hărții,
tabăra lui Barbă Albă ar trebui să fie chiar peste creasta asta.
Atunci ar trebui s-o lăsăm pe Yaeko aici.
Yaeko, te rog să rămâi aici.
Pentru siguranța ta.
Tatăl meu m-a învățat bine calea sabiei.
Nu vreau să rămân în urmă.
Voi luptă alături de voi pentru a-l salva.
Cum dorești... iubirea mea.
Îl vom înfrânge pe Barbă Albă împreună.
Imediat ce-i înfrângem întreaga armată.
Da,Ando. Diseară vom ataca.
Noi trei împotriva unei armate. Mă tem că...
"Te temi" că ce ?
Ce urmează ?
Nu pot citi următoarele cuvinte !
Astea sunt încă prea degradate.
Am nevoie de mai mult timp. Îmi pare rău.
Dar trebuie să știu ce se va întâmpla.
Cu armata !
Cu Yaeko !
Va supraviețui Hiro ?
Eu de unde să știu ?
Uimitor.
Da.
Știu.
Dar ce crezi că înseamnă totul ?
Să ai aceste... puteri.
Înseamnă că suntem speciali.
Dar de ce ?
În tot acest timp m-am rugat la Dumnezeu pentru îndrumare.
Să-mi arate ce trebuie să fac cu viața mea.
Dintre toate lucrurile pe care putea să mi le dea...
Poate că ar trebui să facem ceva cu ele.
Îmi doresc să fi știut ce.
E mult trecut de ora ta de culcare.
Ăsta e micul nostru secret.
Da ?
Bine.
Știu că la început e înfricoșător,
dar ăsta e un lucru bun.
Îți promit.
Caut doar niște răspunsuri.
Atâta tot.
- Monica Dawson ? - Da.
Sunt dr. Mohinder Suresh.
Îmi permiteți ?
Vă pot ajuta ?
Sunt sigur că ai foarte multe întrebări
în legătură cu ce ți se întâmplă.
Eu am niște răspunsuri.
Bună. Da. Sunt în regulă.
Vremea putea fi și mai bună.
Nu, nu încă, dar o voi face.
A ajuns.
A trebuit să improvizez puțin, dar...
Nu, adică, a trebuit doar să folosesc puțină...
convingere, atâta tot.
Pentru...
Nu, era doar un tip.
Și...
Bine, l-am ucis, da ?
Ce-i așa mare lucru ?
Ce vrei să zici ?
Acum ?
Asta e misiunea mea.
Și aproape l-am prins.
Și dacă promit să nu...
Bine.
Vin acasă acum.
Îmi pare rău, tati.
N-o să se mai întâmple.
Ce s-a întâmplat ?
Nu știu.
Se pare că ești și un artist geniu.
Eu am pictat asta ? Cum ?
Cum tragi cu fulgere din palme ?
Tot ce știu e că ți s-au întors ochii,
și nu puteai fi oprit.
Până a fost asta.
Suntem noi ?
Nu știu, poate.
Ce crezi că e ?
O biserică ?
Semnele sunt în franceză.
Ar putea fi Montreal.
La fel ca biletul de avion.
Alo ?
Ce ?
Ricky ? Ricky !
Dumnezeule, Ricky !
Ricky !
Uită-te la mine. Uită-te la mine.
E vina mea. Mă căutau pe mine.
Nu, nu, nu, nu...
Ricky...
O să-i găsesc, da ?
O să-i găsesc.
Nu mă mai pot ascunde.
Nu mă pot ascunde.
Traducerea: biotudor, veverița_bc / xai Sincronizarea pentru ESiR: geoflp
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro